ASUTUSESISESEKS KASUTAMISEKS
Teabevaldaja: Politsei- ja Piirivalveamet
Juurdepääsupiirangu alus: AvTS § 35 lg 1 p 17
Vormistamise kuupäev: 29.01.2015
Lõpptähtpäev: 29.01.2020

Tallinna Ringkonnakohus	29.01.2015  nr  3.4-6/69441-14				 
Pärnu mnt 7
15084 Tallinn

Kaebuse esitaja:                                  Otto Albert de Voogd
	Isikukood 36710190054
	Vihuri 1-37
	10311 Tallinn 
	                        Tel 538 36846
	                          E-post otto@de-voogd.com

Kaebajate lepinguline esindaja: 	vandeadvokaat Priit Lätt
	Advokaadibüroo GLIMSTEDT
	Rävala pst 5 
	10143 Tallinn
	Tel 611 8050
	E-post menetlus@glimstedt.ee
 
Vastustaja: 				Rahapesu andmebüroo
					Politsei- ja Piirivalveamet
Keskkriminaalpolitsei
Tööstuse 52
10416 Tallinn
Tel. 6123840
Faks 6123845
e-post: rahapesu@politsei.ee 

Volitatud esindaja: 			Arnold Tenusaar
Rahapesu andmebüroo
Nõunik
Tel. 612 3830
                                                           arnold.tenusaar@politsei.ee

Vastus kohtunõudele haldusasjas 3-14-50581 seoses Otto Albert de Voogd kaebusega.

Rahapesu andmebüroo (edaspidi RAB) ei nõustu kaebusega ning vaidleb sellele vastu. 

1.	Vastustaja ei nõustu kaebaja väidetega alalõigus 3.1, kus loetletakse väitetavad olulised asjaolud, mille suhtes puudub vaidlus. Kõigepealt ei ole vastustaja arvates põhjust rääkida siinkohal virtuaalraha õiguslikust staatusest, kuna FATF definitsiooni järgi on virtuaalraha digitaalsel kujul olev alternatiivne maksevahend. Õigusliku staatuses seisukohast ei ole õige rääkida ka bitcoinist eraldi.  Tinglikult võiks õigusliku staatuse võtmes rääkida krüptorahadest (neid on momendil teada üle 500 ja neid tekib ja kaob pidevalt) kui matemaatilistest konstruktsioonidest, millele on kitsa ringi spetsialistide ja neid pimesi uskuvate entusiastide omavahelisel kokkuleppel omistatud maksevahendi staatus. Nende konstruktsioonide reaalne väärtus piirdub matemaatika iluga, mida mõistavad ainult spetsialistid. Viimased võivad ka reaalselt rikastuda, kui suudavad oma loodud krüptorahale piisavalt reklaami teha, et turul tekiks nõudlus ja hind ajutiselt ülesse õnnestub suruda. Kui tavalistes püramiidskeemides on ahvatluseks kiire rikastumise perspektiiv, siis siin ahvatleb uusi kasutajaid suhteline anonüümsus, tehingu kiirus ning tehingutes väidetav teenustasu puudumine, mis tänases praktikas enam ei kehti. Ajaloos on teada mitmeid eriliigilisi alternatiivseid maksevahendeid vastukaaluks ametlikele maksevahenditele. Üldjuhul ühendab neid kasutuse ajutisus või kasutusala kitsus. Vastustaja arvates ei erine krüptorahad sisuliselt teistest alternatiivsetest maksevahenditest muuga, kui nn detsentraliseeritusega ja teatud viidetega püramiidskeemi tunnustele. Seepärast ei näe vastustaja vajadust krüptoraha seadustes eraldi defineerida ja reguleerida rohkem, kui teisi alternatiivseid maksevahendeid. Sealjuures ei taha vastustaja jäigalt kinnitada, et alternatiivsete maksevahendite regulatsioone RahaPTS-s ei peaks kaasajastama riskihinnangutest lähtudes. Bitcoini olemuse kohta on RAB esitanud oma seisukohad RAB aastaraamatus 2013, lk 18.
2.	Tallinna Halduskohus on õigesti leidnud, et vaidlustatud ettekirjutusega ei piirata kaebaja õigusi. Vastustaja arvates on sõlmküsimuseks siin kaebaja ja vastustaja erinevad seisukohad kaebaja rolli osas käimasolevas haldusmenetluses. Vastustaja arvates on kaebaja menetlusosaline, RahaPTS kohustatud isik seaduse § 6 lg 2 p 4 mõttes ning seoses sellega on talle pandud rida kohustusi, mida tuleb enne vastava teenuse avalikku pakkumist täita. Nimetatud seisukohale on käesolevas vaidluses asunud ka Tallinna halduskohus. Vastustaja arvamuse aluseks on ettekirjutuses toodud faktilised asjaolud, mis viitavad kaebaja tegevuses RahaPTS§ 6 lg 4 sätestatud tunnustele. Kuna RahaPTS § 47 lg 1 paneb rahapesu andmebüroole järelevalvekohustuse RahaPTS kohustatud iskute üle, ei saanud ta nimetatud faktilistest asjaoludest mööda vaadata ning pidi neid kontrollima. Teisalt oli kaebaja subjektiivne arvamus risti vastupidine vastustaja seisukohaga, kuid see ei andnud temale õigust ignoreerida RahaPTS nõudeid. Seda kinnitab ka PS § 55, mis sätestab, et „Eestis viibivad teiste riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud on kohustatud järgima Eesti põhiseaduslikku korda.“  Kuna PS § 15 ei tee vahet isikute reaalsete ja hüpoteetiliste õiguste vahel, on kaebajal loomulikult õigus pöörduda kohtusse oma antud juhul näivate õiguste kaitseks. Selles põhimõttelises vaidluses asus kohus vastustaja poolele, millest järeldubki, et kaebaja tegelikke õigusi ei ole piiratud.
3.	Vastustaja arvates ei saa Tallinna Halduskohtule ette heita seda, nagu oleks ta jätnud analüüsimata RahaPTS vastuolu EL õigusega. Vastustaja arvates on kaebaja ise oma kaebuses seda analüüsinud ja möönnud, et (kajastatud ka kohtuotsuse lk 2 viimases lõigus) „III direktiiv on minimaalse ühtlustamise klausleid sisaldav direktiiv. Seega selle direktiivi artiklid 4 ja 5 võimaldavad EL liikmesriikide õigusnormidel minna kaugemale ja laiendada direktiivi kohaldamisala või olla rangemad selleks, et liikmesriigid saaksid tõhustada enda finantssüsteemide kaitset ning võidelda rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu.“ Kaebaja pikad arutelud selle kohta, miks peaks bitcoinile mingeid erandeid tegema, ei ole vastustaja arvates asjakohased, kuna RahaPTS piirangud seati 2008 aastal kõigi tol ajal käibel olevate ja tulevaste alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujatele ilma mingite eranditeta ja see oli kooskõlas EL õigusega, nagu kaebaja ka ise on möönnud. Kõne alla võiks tulla uus riskide hindamine ja selle põhjal seaduse nõuete täpsustamine, mis tõenäoliselt toimub kahe järgneva aasta jooksul seoses EL rahapesu tõkestamise direktiivi uuendamisega. Kaebaja väited bitcoini erilisuse kohta ei saa olla aluseks kogu seadusesätte EL õigusega vastuolus olevaks kuulutamiseks. Samas ei ole RahaPTS tehinguid alternatiivsete maksevahenditega, sh nende tunnustele vastavate bitcoinidega (ost, müük, vahendus teenusena) ära keelanud vaid sätestab täiendava nõude nendega kauplemisel kohustades tuvastama nende klientide isikusamasuse, kelle tehingute maht ühes kalendrikuus ületab 1000 eurot, Tegelikult on selline piirmäär Eesti elaniku keskmise kuupalgaga võrdväärsel tasemel, seega ei saa seda lugeda ebamõistlikult madalaks. Omal vastutusel (mitte ettevõtlusena) bitcoine kaevandada, osta või nendega maksta, sõltumata tegevusloa olemasolust, ei keela aga keegi.
4.	Bitcoini erakordsuse ideest on kantud ka kaebaja soov näidata RahaPTS vastavaid regulatsioon ka PS § 13 lg 2-ga vastuolus olevaks. Vastustaja arvates võiks bitcoini kasutajate, eriti aga teenusepakkujate puhul eeldada elementaarset arusaama, et bitcoin on maksevahend ning bitcoin ei ole ametlik raha. Siit edasi ei tohiks olla eriti raske järeldada, et tegemist on alternatiivse (ametliku raha suhtes) maksevahendiga. Vastustaja arvates oleks liigne nõuda haldusorganilt iga uue nähtuse kohta uut juhendit. Küll aga oleme avaldanud selgitusi, kui soov asjade olemust mitte mõista on jõudnud avaliku huvini.
5.	Kaebaja väide RAB pädevuse puudumisest, kui veebileht pakkumusega asub välisriigi serveris, on täielikult alusetu ning seda pole vaja analüüsida. RAB-ile ja teistele Eestis asuvatele isikutele oli kättesaadav informatsioon selle kohta, et keegi pakub avalikult teenust- bitcoinide ost ja müük, annab oma kontaktandmed (e-mail) ja kontori aadressi, mis asub Tallinnas. Sellest ei ole raske järeldada, et teenusepakkuja asub Eestis ning ootab ka kliente Eestist. Seega- teenust pakutakse Eestis olenemata sellest, kas informatsioon teenuse kohta on riputatud telefonipostidele või asub välisriigis asuvas serveris. Kaebaja paralleel kaughasartmänguga on kohatu, kuna hasartmänguseaduses ei ole teenusepakkuja serveri asukoha nõuet. Kohustatud isiku teenust pakkuv või reklaamiva veebilehe server võib asuda ka välisriigis, mis ei takista siiski Eesti järelevalveorganitel järelevalvet teostada kui teenust pakutakse Eestis. Lisaks on EMTA blokeerinud Eestist juurdepääsu nendele teenusepakkujate kodulehtedele, kes ei ole Eestis tegevusluba saanud olenemata nende kodulehtede asukohast
Vastustaja ei nõustu kaebaja väitega selle kohta, et ta ei ole RahaPTS kohustatud subjekt- alternatiivse maksevahendi teenuse pakkuja. Tänaseks peaks kaebaja olema valmis nõustuma, et bitcoin on üks paljudest alternatiivsetest maksevahenditest. Nende ost ja müük teatud tasu eest peaks olema teenus, pealegi tasuline.  www.btc.ee kodulehe vaatlusel oli näha, et bitcoine müüdi kõrgema kursiga kui neid osteti (näiteks 19.03.2014), mis viitab RAB hinnangul selgelt tulu teenimise soovile bitcoinidega kauplemiselt. Vastustaja ei nõustu kaebaja väitega ka selle kohta, et haldusakt on motiveerimata. Jälle on selle eksitava väite aluseks usk bitcoini erakordsusesse. Vastustaja eeldas, et haldusakti adressaadile ei ole vaja eraldi välja tuua lauset: bitcoin ei ole ametlik raha. Kui kaebaja on vastupidisel seisukohal, püüame tulevikus oma eeldustes olla vähem optimistlikud. Samuti ei ole vastustaja kunagi enese mittesüüstamise privileegi eiranud. Oleks piisanud kaebaja avaldusest, et ta ei saa seoses PS § 22 lg 3 haldusakti täita ning RAB oleks olnud sunnitud haldusmenetluse lõpetama.

Oleme seisukohal, et Tallinna Halduskohus on õigesti kohaldanud materiaalõiguse norme ja kohtumenetluse norme rikkumata teinud õiglase otsuse.

Eeltoodust tulenevalt 

PALUN:

1.	Jätta kaebus rahuldamata
2.	Menetluskulud jätta kaebaja kanda

Lugupidamisega

/allkirjastatud digitaalselt/
Arnold Tenusaar
Rahapesu andmebüroo volitatud esindaja

Arnold Tenusaar 612 3830; arnold.tenusaar@politsei.ee