ASUTUSESISESEKS KASUTAMISEKS
Teabevaldaja: Politsei- ja Piirivalveamet
Juurdepääsupiirangu alus: AvTS § 35 lg 1 p 17
Vormistamise kuupäev: 11.09.2015
Lõpptähtpäev: 11.09.2020

Riigikohus                                               Teie 28.08.2015  nr  7-1-3-496-15	 
Lossi 17                                                   Meie 11.09.2015  nr  3.4-6/4-4
50093 TARTU

Haldusasi 3-14-50581

Kaebuse esitaja:                                  Otto Albert de Voogd
	Isikukood 36710190054
	Vihuri 1-37
	10311 Tallinn 
	                        Tel 538 36846
	                          E-post otto@de-voogd.com

Kaebaja lepinguline esindaja: 	vandeadvokaat Priit Lätt
	Advokaadibüroo GLIMSTEDT
	Rävala pst 5 
	10143 Tallinn
	Tel 611 8050
	E-post menetlus@glimstedt.ee
 
Vastustaja: 				Rahapesu andmebüroo
					Politsei- ja Piirivalveamet
Keskkriminaalpolitsei
Tööstuse 52
10416 Tallinn
Tel. 6123840
Faks 6123845
e-post: rahapesu@politsei.ee 

Volitatud esindaja: 			Arnold Tenusaar
Rahapesu andmebüroo
Nõunik
Tel. 612 3830
                                                           arnold.tenusaar@politsei.ee

Vastus kohtunõudele seoses Otto Albert de Voogd kassatsioonkaebusega Tallinna Ringkonnakohtu 18.06.2015 kohtuotsuse peale haldusasjas nr 3-14-50581.

Rahapesu andmebüroo (edaspidi RAB) ei nõustu kaebusega ning vaidleb sellele vastu. 

1.	Vastustaja ei nõustu kaebaja väidetega alalõigus 2.1, kus loetletakse väitetavad olulised asjaolud, mille suhtes puudub vaidlus. Kõigepealt ei ole vastustaja arvates põhjust rääkida siinkohal virtuaalraha õiguslikust staatusest, kuna FATF definitsiooni järgi on virtuaalraha digitaalsel kujul olev alternatiivne maksevahend. Õigusliku staatuses seisukohast ei ole õige rääkida ka bitcoinist eraldi.  Tinglikult võiks õigusliku staatuse võtmes rääkida krüptorahadest (neid on momendil teada üle 500 ja neid tekib ja kaob pidevalt) kui matemaatilistest konstruktsioonidest, millele on kitsa ringi spetsialistide ja neid pimesi uskuvate entusiastide omavahelisel kokkuleppel omistatud maksevahendi staatus. Nende konstruktsioonide reaalne väärtus piirdub matemaatika iluga, mida mõistavad ainult spetsialistid. Viimased võivad ka reaalselt rikastuda, kui suudavad oma loodud krüptorahale piisavalt reklaami teha, et turul tekiks nõudlus ja hind ajutiselt ülesse õnnestub suruda. Kui tavalistes püramiidskeemides on ahvatluseks kiire rikastumise perspektiiv, siis siin ahvatleb uusi kasutajaid suhteline anonüümsus, tehingu kiirus ning tehingutes väidetav teenustasu puudumine, mis tänases praktikas enam ei kehti. Ajaloos on teada mitmeid eriliigilisi alternatiivseid maksevahendeid vastukaaluks ametlikele maksevahenditele. Üldjuhul ühendab neid kasutuse ajutisus või kasutusala kitsus. Vastustaja arvates ei erine krüptorahad sisuliselt teistest alternatiivsetest maksevahenditest muuga, kui nn detsentraliseeritusega ja teatud viidetega püramiidskeemi tunnustele. Seepärast ei näe vastustaja vajadust krüptoraha seadustes eraldi defineerida ja reguleerida rohkem, kui teisi alternatiivseid maksevahendeid. Sealjuures ei taha vastustaja jäigalt kinnitada, et alternatiivsete maksevahendite regulatsioone RahaPTS-s ei peaks kaasajastama riskihinnangutest lähtudes. Bitcoini olemuse kohta on RAB esitanud oma seisukohad RAB aastaraamatus 2013, lk 18.
Kuigi Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ rahandussüsteemi rahapesu ning terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta (edaspidi III direktiiv) ei käsitle finantseerimisasutusena alternatiivse maksevahendi teenuse pakkujat otsesõnul, on selle preambula p 5 ( lk 1) selgitatud, et „Ühenduse tegevus peaks jätkuvalt arvestama eelkõige juhtivaima rahvusvahelise rahapesu ja terrorismi rahastamisega võitleva organi, kelleks on rahapesuvastane töökond, edaspidi “FATF”, soovitusi. Kuna FATFi soovitusi 2003. aastal oluliselt muudeti ja täiendati, peaks ühenduse direktiiv olema selle uue rahvusvahelise standardiga vastavuses.“ FATF 40 soovitust, 20 juuni 2003, koos 22.oktoober 2004 muudatustega, lk  17 finantseerimisasutuse mõiste p 4 (raha või väärtuse ülekandmine) alla allmärkuse 8 järgi kuuluvad ka alternatiivsed maksevahendid ning järelikult kehtivad ka neile soovitustes finantseerimisasutustele kehtestatud nõuded.

2.	Eelnimetatu ja III direktiivi artikkel 5, kus sätestati, et „Liikmesriigid võivad käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonnas rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamiseks vastu võtta või kehtima jätta käesoleva direktiivi sätetest rangemad sätted.“ on täiendavaks selgituseks Ringkonnakohtu otsuse p 9 põhjalikult käsitletud tõdemusele, et RahaPTS § 6 lg 2 p 4 ja lg 4 ei ole vastuolus EL õigusega.

3.	Kaebaja on oma mahukas kaebuses läbivalt lähtunud bitcoinide/krüptoraha erakordsusest, näivast vajadusest krüptovaluutat eraldi defineerida. Praktikas on kasutusel olnud ja ilmub ka tulevikus nii looduslikke (näiteks tulbid, kariloomad, merekarbid) kui tehnoloogiapõhiseid ( WEB-money, E-gold) rahast erinevaid objekte, mida teatud kokkulepete põhjal maksevahenditena on kasutatud või kasutatakse. Avaliku huvi objektideks rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide mõttes saavad neist sellised, mis omavad piisavalt suurt leviala ning käibemahtu, et tasub ära avaliku teenuse pakkumine „raha või väärtuse ülekandmiseks“ eelnimetatud FATF finantseerimisasutuse mõistes. Vastustaja arvates ei ole praktikas isegi võimalik nendega kaasnevaid riske maandada, kui võtta kuulda kaebaja loogikat ning püüda defineerida ja reguleerida neid ükshaaval (näit. WEB-money, E-gold, krüptovaluuta), kuigi nende olemus ja neist lähtuvad riskid on piisavalt sarnased sarnaste meetmete võtmiseks. Enne, kui rahvusvaheliselt (või isegi ainult siseriiklikult) adekvaatsete regulatsioonideni jõutakse, võib turule ilmunud reguleeritava objekti elutsükkel (välja töötamine, tõus, hääbumine) juba lõppenud olla. Seepärast tundub Eesti seadusandja poolt valitud üldistus „alternatiivse maksevahendi teenuse pakkumine“ ning sellele riskipõhiste reeglite sätestamine olevat ainuõige tee selliste objektidega kaasnenud rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide maandamiseks. Seda kinnitab ka kaebaja poolt  levitatav teave, et krüptorahade  kohta eraldi puudub maailmas ühene regulatsioon isegi 5 aastat pärast nende kasutuselevõttu. Erinevate variatsioonidega on erinevad riigid (näit. USA, Rootsi) viimastel aastatel seoses riskide realiseerumisega hakanud ikkagi krüptorahade teenust reguleerima käsitledes neid maksevahendina ja teenust finantsteenusena koos vastavate hoolsuskohustuste ning teatamiskohustusega. Praktiliselt on need regulatsioonid sarnased Eesti alternatiivse maksevahendi regulatsioonidega. Kaebaja püüd näidata krüptoraha marginaalse ja läbipaistvana on tegelikult müüt, mille ümberlükkamiseks piisab, kui tutvuda tema enda poolt viidatud materjalidega kaebuse lk 3, allmärkused 5 ja 6. Kaebaja ei ole arvestanud, et seesama bitcoin on väga populaarne maksevahend kurjategijate hulgas laialdast kasutust leidnud nn. mustas internetis (darknet), kus vahendid TOR, I2P, JAP ja teised garanteerivad kasutajatele vähemalt meie oludes praktiliselt täieliku  anonüümsuse.

4.	Bitcoini erakordsuse ideest on kantud ka kaebaja soov näidata RahaPTS vastavaid regulatsioon ka PS § 13 lg 2-ga vastuolus olevaks. Vastustaja arvates võiks bitcoini kasutajate, eriti aga teenusepakkujate puhul eeldada elementaarset arusaama, et bitcoin on maksevahend ning bitcoin ei ole ametlik raha. Siit edasi ei tohiks olla eriti raske järeldada, et tegemist on alternatiivse (ametliku raha suhtes) maksevahendiga. Vastustaja arvates oleks liigne nõuda haldusorganilt iga uue sellise nähtuse kohta uut juhendit. Küll aga oleme avaldanud selgitusi, kui soov asjade olemust mitte mõista on jõudnud avaliku huvini.

5.	Kaebaja väide RAB pädevuse puudumisest, kui veebileht teenusepakkumisega asub välisriigi serveris, on täielikult alusetu ning seda pole vaja analüüsida. RAB-ile ja teistele Eestis asuvatele isikutele oli kättesaadav informatsioon selle kohta, et keegi pakub avalikult teenust- bitcoinide ost ja müük, annab oma kontaktandmed (e-mail) ja kontori aadressi, mis asub Tallinnas. Sellest ei ole raske järeldada, et teenusepakkuja asub Eestis ning ootab ka kliente Eestist. Seega- teenust pakutakse Eestis olenemata sellest, kas informatsioon teenuse kohta on riputatud telefonipostidele või asub välisriigis asuvas serveris. Kaebaja paralleel kaughasartmänguga on kohatu, kuna hasartmänguseaduses ei ole teenusepakkuja serveri asukoha nõuet. Kohustatud isiku teenust pakkuva või reklaamiva veebilehe server võib asuda ka välisriigis, mis ei takista siiski Eesti järelevalveorganitel järelevalvet teostada kui teenust pakutakse Eestis. Lisaks on EMTA blokeerinud Eestist juurdepääsu nendele teenusepakkujate kodulehtedele, kes ei ole Eestis tegevusluba saanud olenemata nende kodulehtede asukohast.

6.	Vastustaja ei nõustu kaebaja väitega selle kohta, et ta ei ole RahaPTS kohustatud subjekt- alternatiivse maksevahendi teenuse pakkuja. Tänaseks peaks kaebaja olema valmis nõustuma, et bitcoin on üks paljudest alternatiivsetest maksevahenditest. Nende ost ja müük teatud tasu eest peaks olema teenus, pealegi tasuline.  www.btc.ee kodulehe vaatlusel oli näha, et bitcoine müüdi kõrgema kursiga kui neid osteti (näiteks 19.03.2014), mis viitab RAB hinnangul selgelt tulu teenimise soovile bitcoinidega kauplemiselt. Vastustaja ei nõustu kaebaja väitega ka selle kohta, et haldusakt on motiveerimata. Jälle on selle eksitava väite aluseks usk bitcoini erakordsusesse. Vastustaja eeldas, et haldusakti adressaadile ei ole vaja eraldi välja tuua lauset: bitcoin ei ole ametlik raha. Kui kaebaja on vastupidisel seisukohal, püüame tulevikus oma eeldustes olla vähem optimistlikud. Samuti ei ole vastustaja kunagi enese mittesüüstamise privileegi eiranud. Oleks piisanud kaebaja avaldusest, et ta ei saa seoses PS § 22 lg 3 haldusakti täita ning RAB oleks olnud sunnitud haldusmenetluse lõpetama. Kaebaja viide analoogiale (kaebuse p 3.6.10 ) ei ole asjakohane, kuna viidatud juhtumi puhul oli tegemist rahapesu või arvutikuriteole kaasaaitamise kahtlusega ning ka vastustaja ei saa aru, miks süüdistati isikut KarS § 372 lg 2 p 3 alusel. Tegemist  oli juhtumiga, kus füüsilisele isikule maksti bitcoinide eest võõrastelt pangakontodelt varastatud rahaga.

7.	Vaidlustatud haldusakti andmise hetkel olid järelevalveorganil RahaPTS § 48-ga sätestatud samasugused õigused nagu tänagi. Samuti ei tohiks vaidlust olla selles, et järelevalvatava staatus RahaPTS mõttes ei teki sellest, et isikul on vastav tegevusluba või registreering, vaid sellest, kas tema tegevuses on RahaPTS §§ 3, 6 või 7 kirjeldatud tegevuste tunnused. Kui selline isik ei ole Finantsinspektsiooni, Justiitsministeeriumi või Advokatuuri järelevalve all, siis vastavalt RahaPTS § 47 lg 1 sätestatule on järelevalveorganiks rahapesu andmebüroo. Seega tegutses RAB seadusega sätestatud piirides. Kui järgida kaebaja loogikat, ei saaks riiklikku järelevalvet teostada juhul, kui isik osutab küll teenust, kuid  ei ole omale vastavat tegevusluba taotlenud.

8.	Krüptovaluutade entusiastide poolt on esitatud arvamus, et alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujatele seadud piirangud on liiga karmid ja takistavad ebamõistlikult krüptovaluutade levikut. Rahandusministeerium kui RahaPTS vastutav ministeerium ja RAB on väljendanud valmisolekut vastavaid ettepanekuid arutada ning teha tulevasse eelnõusse ettepanekud seaduse nõuete kaasajastamiseks kõigi olemasolevate ja tulevaste alternatiivsete maksevahendite suhtes.

Oleme seisukohal, et Tallinna Ringkonnakohus on õigesti kohaldanud materiaalõiguse norme ja kohtumenetluse norme rikkumata teinud õiglase otsuse.

Eeltoodust tulenevalt 

PALUN:

1.	Jätta kaebus rahuldamata
2.	Menetluskulud jätta kaebaja kanda

Lugupidamisega

/allkirjastatud digitaalselt/
Arnold Tenusaar
Rahapesu andmebüroo volitatud esindaja

Arnold Tenusaar 612 3830; arnold.tenusaar@politsei.ee