Rahapesu andmebüroo

 ASUTUSESISESEKS KASUTAMISEKS
Teabevaldaja: Politsei- ja Piirivalveamet
Juurdepääsupiirangu alus: AvTS § 35 lg 1 p 17
Vormistamise kuupäev: 27.05.2014
Lõpptähtpäev: 27.05.2019

Tallinna Halduskohus					27.05.2014	nr    3.4-6/69441-5
Pärnu mnt 7
15082 Tallinn

 Kaebuse esitaja:                                  Otto Albert de Voogd
	Isikukood 36710190054
	Vihuri 1-37
	10311 Tallinn 
	                        Tel 538 36846
	                          E-post otto@de-voogd.com

Kaebajate lepinguline esindaja: 	vandeadvokaat Priit Lätt
	Advokaadibüroo GLIMSTEDT
	Rävala pst 5 
	10143 Tallinn
	Tel 611 8050
	E-post menetlus@glimstedt.ee
 
Vastustaja: 				Rahapesu andmebüroo
					Politsei- ja Piirivalveamet
Keskkriminaalpolitsei
Tööstuse 52
10416 Tallinn
Tel. 6123840
Faks 6123845
e-post: rahapesu@politsei.ee 

Volitatud esindaja: 			Arnold Tenusaar
Rahapesu andmebüroo
Nõunik
Tel. 612 3830
arnold.tenusaar@politsei.ee

Vastus kohtunõudele haldusasjas 3-14-50581 seoses Otto Albert de Voogd kaebusega.

Rahapesu andmebüroo (edaspidi RAB) ei nõustu kaebusega ning vaidleb sellele vastu. 

1.	Ettekirjutuse õiguslikuks aluseks olevad RahaPTS § 6 lg 2 p 4 ja § 6 lg 4 sätted ei ole vastuolus Euroopa Liidu õigusega. 

Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ rahandussüsteemi rahapesu ning terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta (edaspidi III direktiiv) on miinimumharmoniseerimist nõudev direktiiv, mistõttu võivad riigid kehtestada rangemaid meetmeid oma finantssüsteemi kaitseks. Eesti on III direktiivi ülevõtmise meetmetest Komisjoni teavitanud vastavalt direktiivi artiklile 45. Teistsugust teavitamise protseduuri ei ole direktiivis ette nähtud. Asjaoluga, et rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seadus (edaspidi RahaPTS) tervikuna on III direktiivi rakendava meetmena Komisjonile teavitatud saab kindlaks teha näiteks kasutades otsingu-funktsiooni Eur-Lex kodulehel. Lisaks on Eesti Euroopa Nõukogu MONEYVAL komisjoni liige, mille raames raporteerinud regulaarselt detailselt arenguid oma seaduste osas (sh tour de table vormis) ja MONEYVAL-i töös osaleb vaatlejana ka Euroopa Komisjon. MONEYVAL-i raportites on Eesti rangemat regulatsiooni väga detailselt kajastatud ning analüüsitud. Samas ei muudaks Komisjoni mitteteavitamine kohaldatavaid meetmeid automaatselt õigustühiseks, kuna teavitamine täidab vaid Komisjoni informeerimise mõtet.

III direktiivi preambula punktis 5 on märgitud, et „Ühenduse poolt käesolevas valdkonnas vastuvõetavad meetmed peaksid seetõttu olema kooskõlas muude rahvusvahelisel tasandil ettevõetud tegevustega. Ühenduse tegevus peaks jätkuvalt arvestama eelkõige juhtivaima rahvusvahelise rahapesu ja terrorismi rahastamisega võitleva organi, kelleks on rahapesuvastane töökond, edaspidi “FATF”, soovitusi. Kuna FATFi soovitusi 2003. aastal oluliselt muudeti ja täiendati, peaks ühenduse direktiiv olema selle uue rahvusvahelise standardiga vastavuses.“ See tähendab, et III direktiivi kontekstis tuleb rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist vaadata laiemalt kui Euroopa Liidu (edaspidi EL) piirid. Rahvusvaheliselt aktsepteeritava usaldusväärse tasemega majanduskeskkonna loomiseks on äärmiselt oluline, et riigi õiguskeskkond ja vastav praktika oleks kooskõlas rahvusvaheliste standarditega. Kuigi rahapesuvastane töökond Financial Action Task Force (edaspidi FATF) annab välja nn soovitusliku iseloomuga standardeid, tuleb 16—17.10.2001. a toimunud Euroopa Liidu rahandus-, majandus- ja justiits- ning siseasjade ministrite kohtumisel vastuvõetud otsuse ja Euroopa Liidu riigipeade ning Euroopa Komisjoni presidendi poolt 19.10.2001.a. vastuvõetud deklaratsiooni (edaspidi EL otsus) alusel rakendada neid täielikult nii EL liikmesriikides kui ka kandidaatriikides. See on ka põhjus miks FATF-i standarditega arvestati III direktiivi eelnõu väljatöötamisel ja arvestatakse ka uue ehk IV rahapesuvastase direktiivi eelnõu väljatöötamisel. Lisaks on Eesti Euroopa Nõukogu MONEYVAL komisjoni liige, mis tähendab muuhulgas kohustust läbida MONEYVAL-i poolt läbiviidavaid hindamisi FATF-i standardite kohaldamise osas (käesoleval hetkel on MONEYVAL-i Eesti IV hindamisvoor käimas). 

FATF-i standardid koosnevad 40 soovitusest rahapesu tõkestamiseks ja 9 erisoovitusest terrorismi rahastamise tõkestamiseks (edaspidi FATF-i standardid). FATF-i 2003.a. standardite erisoovitus nr VI sätestab järgmist: „VI. Alternatiivsete maksevahendite teenus. Kõik riigid peaksid võtma meetmeid, et tagada isikute või juriidiliste üksuste, sh, kes osutavad rahaülekandeteenust, kaasa arvatud ülekandmist alternatiivsete maksevahendite ülekandesüsteemi või -võrgu kaudu, litsentseerimine või registreerimine ning nende suhtes kõigi pankadele ja teistele finantseerimisasutustele kehtivate FATFi soovituste kohaldamine. Kõik riigid peaksid tagama haldus-, tsiviil- või kriminaalkaristuste kohaldamise seda teenust ebaseaduslikult osutavatele isikutele või juriidilistele üksustele.“ 

III direktiivi artikkel 4 lõige 1 sätestab lisaks: 
„Liikmesriigid kannavad hoolt selle eest, et käesoleva direktiivi sätteid laiendatakse täies ulatuses või osaliselt elukutsetele ja ettevõtjate kategooriatele, mis ei ole küll artikli 2 lõikes 1 osutatud asutused ja isikud, kuid tegutsevad alal, mida võidakse eriti tõenäoliselt kasutada rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärkidel.“

Bitcoin ei ole mingi haruldane asi iseeneses vaid üks paljudest kokkuleppeühikutest, millel on praktikas ilmsed maksevahendi tunnused:
1.	Tal on traditsioonilises rahas väljendatav hind igal ajahetkel (vahetusväärtus)
2.	Teda on võimalik osta ja müüa traditsioonilise raha eest kasutajate keskkonnas
3.	Teda aktsepteerivad maksevahendina teatud hulk kauplejaid (maksevahend).
Samasugune kokkuleppeühik on näiteks paljudes Aasia riikides lammas, mida aktsepteeritakse neis riikides näiteks pruudiluna maksmisel. Samuti võib näiteks tuua 17. sajandi Hollandi tulbibuumi, kus tulbisibulad omasid ajutiselt samasugust rolli. Ka omasuguste nn. krüptorahade (küberrahade) hulgas ei ole nad haruldased vaid üks paljudest, mida tihedalt üha juurde tehakse. Vt näiteks http://bitiraha.ee/?p=101 või http://coinmarketcap.com/. Samasuguste maksevahendi tunnustega on ka teisiti organiseeritud Webmoney (vt.http://www.webmoney.ru/rus/about/) e-gold (vt.http://www.e-gold.com/unsecure/contact.html) ja paljud teised maksevahendi tunnustega kokkulepped, mida aga iseloomustab ühelt poolt nende lihtne ja kiire levik üle Interneti ja suuremal või vähemal määral esinev anonüümsus, mis teeb need ahvatlevaks ka kurjategijatele. Seepärast ei saa RahaPTS kontekstis rääkida eraldi Bitcoinist vaid alternatiivsetest maksevahenditest, s.t. kokkulepetest, millel on maksevahendi tunnused, kuid mis ei ole riiklikult reguleeritud. Samuti ei ole need kokkulepped kinnise ringi isikute privileeg vaid üldiselt kasutatavad igale soovijale. Seega on vaadeldavate kokkulepete, sealhulgas ka Bitcoini, näol vaieldamatult tegemist maksevahenditega finantsturu mõttes ning nende vahendamine on vaieldamatult finantsteenus. Neist kokkulepetest igaühe defineerimine finantsõiguse seisukohalt ei ole mõtestatud tegevus kuna iga päev võib mõni neist lõplikult rahalise väärtuse kaotada või mõni uus juurde tekkida. Bitcoini defineerimisest olulisem on hinnata, kas teda saab kasutada alternatiivse maksevahendina. Vastustaja arvates piisab sellest, et sarnaste kokkulepete koht ning sellega kaasnevad riskid finantssüsteemis kindlaks teha ning seda on Eesti riik teinudki. Mida üks või teine isik arvab konkreetselt Bitcoinist, ei ole käesolevas kohtuvaidluses oluline.

RahaPTS § 6 lg 2 p 4 ja § 6 lg 4 sätted ei ole vastuolus Euroopa Liidu teenuste direktiivi rakendamise seadusega (edaspidi - TDRS).
Seadus sätestab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (ELT L 376, 27.12.2006, lk 36–68) rakendamiseks vajalikud reeglid tagamaks Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi isikute asutamisvabadust ja teenuse osutamise vabadust Eestis.
TDRS § 17 lg 2 sätestab, et teenuse osutamise vabadusele võib seadusega kehtestada piiranguid ning need ei või olla diskrimineerivad, peavad olema põhjendatud avaliku korra kaitsega, avaliku julgeolekuga, rahvatervise või keskkonnakaitsega ning piirangud peavad olema proportsionaalsed. Mõistete «avalik kord» ja «avalik julgeolek» sisu on määratletud Euroopa Kohtu praktikaga.
TDRS § 11 lg 1 p 1 järgi on diskrimineerivad nõuded, mis põhinevad otseselt või kaudselt rahvusel või äriühingute puhul nende asukohal, eelkõige teenuse osutaja, tema töötajate, aktsionäride ja osanike või teenuse osutaja juht- või järelevalveorganite liikmete rahvusele või elukohale esitatavad nõuded. Kuna RahaPTS alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujale selliseid nõudeid ei esita, ei ole need diskrimineerivad.
RahaPTS seletuskirjas lk 13 on tõeti viidatud 27.10.2006 toimunud nõupidamisele (vt. kaebuse p 2.2.5), kuid tsitaat on kontekstist välja rebitud ning tehtud selle põhjal meelevaldne järeldus, mida siis kohtule tõe pähe esitati. Kogu asjakohane tsitaat on mõnevõrra pikem ning annab ammendava selgituse (põhjendused ja proportsionaalsus) riskipõhisele vajadusele rakendada alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujate suhtes rangemaid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmeid:
„Alternatiivsete maksevahendite teenuste pakkuja mõiste on sätestatud seetõttu, et tänapäeval kasutatakse järjest enam ka Eestis rahaliste kohustuste täitmise kõikvõimalikke viise, mis ei ole käsitletavad traditsiooniliste makseviisidena. Maailmas kasutatakse järjest enam mittetraditsioonilisi rahalist väärtust omavate vahendite ülekande ja edastamise viise, samuti alternatiivseid maksevahendeid, mida kasutatakse rahapesu ja terrorikuritegude rahastamise skeemides.  FATF on analüüsinud erinevates maailma riikides kasutatavaid mittetraditsioonilisi makseviise ja toonud välja negatiivsed kasvutrendid selliste vahendite kasutamisel rahapesu skeemides. Uute täiendavate riskidena tuuakse välja Interneti avalike kõikjal maailmas kasutatavate edastuskanalite kasutamist,  ärisuhte loomist vahetu kontaktita
Võlaõigusseaduse § 91 kohaselt täidetakse rahalised kohustused sularahas või sularahata ülekannetega,  deebetkirjetega võlgniku kontolt, võlgniku kontoga seotud maksekaartidega jmt kaasaegsetel tehnoloogiatel põhinevate makseviisidega. Maksevahendina kasutatakse ka tšekke,  veksleid  ja muid taolisi vahendeid, mida võib kasutada ainult võlausaldaja nõusolekul. Traditsioonilised elektroonilised makseviisid toimivad krediidiasutuste kontode põhiselt (näiteks Interneti, telefoni- ja mobiilipanga teenused, ettemakstud elektroonilised kaardid, s.h e-raha). Samuti  käsitletakse traditsiooniliste makseviisidena muude krediidiasutusena mittetegutsevate maksevahendajate (nagu näiteks Western Union) poolt teostatud rahaülekandeid, mis üldiselt toimivad kreedit-ülekandena, kuid ei toimi otseselt vahendite ülekandena pangakontode kaudu. 
Alternatiivsete maksevahendite teenuste, s.h.  alternatiivsete elektrooniliste makseviiside  alla kuuluvad tavapanganduse välised süsteemid, mis võimaldavad rahalise väärtuse digitaalset ülekandmist. Tehinguid võib teha Internetis, s.h. erinevate Interneti portaalide vahendusel, muude sidekanalite kaudu või kiipkaartide kaudu, mille sisse on ehitatud rahalist väärtust talletav mikroprotsessor. FATF on tuvastanud erinevates riikides väga erinevaid rahalist väärtust omavate vahendite edastamise viise ja arvestades tehnoloogiliste vahendite väga kiiret arengut, ei ole eeltoodud loetelu  kindlasti ammendav. Uued mittetraditsioonilised elektroonilised maksesüsteemid ei toimi tavaliselt konto- põhiselt. Alternatiivsete süsteemide sarnaseks jooneks on see, et nad võimaldavad tehinguosalistel rahalist väärtust üle kanda koheselt, mugavalt, turvaliselt ja, mis kõige märkimisväärsem, anonüümselt. Kasutatakse nn elektroonilisi rahakotte (ingl. k. elektronic purse) ja digitaalse väärismetalli-põhiseid maksesüsteeme (e-kuld, e-hõbe).  
Ka Eestis tegutseb nii ettevõtjaid, kes pakuvad alternatiivsete maksevahendite teenuseid.  Näiteks tegutseb Eestis OÜ Ice-Gold, kes pakub e-kulla ostu-müügi teenust.  E-kuld tähendab E-gold Ltd. (Nevisel registreeritud firma) poolt väljastatavat kontopõhist e-valuutat (elektroonilist maksevahendit).   
27.10.2006. a toimus Justiitsministeeriumis rahapesu teemaline nõupidamine, kus otsustati, et Rahandusministeeriumi eestvedamisel analüüsitakse reguleerimata rahasiirdamisteenuse (Internetiraha) probleemi koostöös Finantsinspektsiooni ja Keskkriminaalpolitseiga ning töötatakse välja regulatsioon Internetirahaga seotud teenuste osutamiseks. Eelnõu koostamise käigus on Rahapesu Andmebüroo ja Finantsinspektsioon koostanud elektrooniliste maksete, s.h. alternatiivsete maksevahendite teenuste riskianalüüsi.  Selle analüüsi tulemused kinnitavad, et infotehnoloogia kõrge tase ja infotehnoloogiliste vahendite laialdane kasutamine tekitab Eesti praktikas täiendavaid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske.
Alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkuja mõiste sätestamisel on kasutatud eeskujuna IMF-i ja ÜRO Narkootikumide ja Kuritegevuse osakonna poolt koostatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise mudelseaduses toodut ja FATF-i materjale.“
Viimasest tsiteeritavast lõigust lähtuvalt ei ole alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkuja mõiste mitte Eesti siseriiklik omalooming vaid rahvusvaheliselt aktsepteeritav mõiste.
Tolleks ajaks oli politseile teada hulgaliselt rahvusvahelisi rahapesujuhtumeid, kus kasutati just alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujaid (Bitcoini eelkäijad) ning Eesti oma kõrge arvutikasutuse tasemega oli saamas küberkuritegevusest saadud varade pesemise keskuseks Euroopas alternatiivsete maksevahendite abil. Näiteid ajakirjandusest:
http://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/e-raha-muujat-kahtlustatakse-rahapesus.d?id=7688261
http://epl.delfi.ee/news/eesti/rahapesu-kolib-internetti.d?id=51062659
http://www.postimees.ee/245723/seitsmeliikmelist-gruppi-suudistatakse-rahapesus
http://www.pohjarannik.ee/modules.php?name=News&file=article&sid=716

Ka Bitcoin on jõudnud juba kurjategijate tähelepanu pälvida näiteks üle maailma tuntud Silk Road kaasuses. Eestis on olnud kriminaalasi, kus kahe kodanik X tehtud Bitcoini müügitehingu puhul maksid partnerid võõralt pangakontolt varastatud rahaga. Kodanik X pääses rahapesusüüditusest ainult tänu sellel, et Eestis ei ole rahapesu ettevaatamatusest kriminaliseeritud ning ei olnud tõestatud, et ta oleks teadlikult rahapesule kaasa aidanud.

RAB on seega seisukohal, et RahaPTS on kooskõlas EL-i õigusega eelkõige alljärgnevatel põhjustel (kokkuvõtlikult eeltoodu):

-	Eestil on kohustus järgida FATF-i poolt kehtestatud rahvusvahelisi standardeid tulenevalt EL otsusest;
-	FATF-i 2003.a. erisoovitus VI näeb ette kohustuse kohaldada vajalike meetmeid ka alternatiivsete maksevahendite teenuse osutamise osas;
-	III direktiiv on miinimumharmoniseerimist nõudev õigusakt, mis võimaldab EL liikmesriikidel võtta vajadusel vastu direktiivis toodud meetmetest rangemaid meetmeid, sh võimaldab Eestil kehtestada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmeid alternatiivsete maksevahendite teenuse osutajate osas;
-	RahaPTS-is toodud meetmed alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujate osas on reaalselt vajalikud ja proportsionaalsed, kuna Eestis tegutseb vastavaid ettevõtteid ja rahapesu Andmebüroo ja Finantsinspektsiooni poolt elektrooniliste maksete, s.h. alternatiivsete maksevahendite teenuste riskianalüüsi tulemused on kinnitanud, et infotehnoloogia kõrge tase ja infotehnoloogiliste vahendite laialdane kasutamine tekitab Eesti praktikas täiendavaid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske.

Asjaolu, et Bitcoinide teemat eraldiseisvana ei ole EL tasandil veel reguleeritud ei oma mingit tähtsust ja ei muuda juba kehtivat regulatsiooni, sh kehtivaid rahvusvahelisi standardeid, õigustühiseks. Samuti tuleb silmas pidada, et igat teemat võib käsitelda, uurida ja reguleerida erinevatest vaatevinklitest lähtuvalt ja näiteks rahapoliitilisi, maksualaseid ja tarbijakaitsealaseid regulatsioone ei saa automaatselt võrdsustada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise alaste regulatsioonidega (sh kasutatavaid mõisteid), kuna need on täiesti erinevad teemad. Nii EL kui ka siseriiklikul tasandil kehtib põhimõte, et õigusakti tõlgendamisel tuleb arvestada vastava regulatsiooni eesmärke ja lähtuda eelkõige antud õigusaktis toodud definitsioonidest. Definitsioone ühtlustatakse õigusaktide üleselt võimalusel. 

Seega oli alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujatele riskipõhiselt rangemate sätete rakendamine rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamiseks riigi kaalutletud otsus ning ei ole vastuolus EL õigusega.

2.	RahaPTS § 6 lg 2 p 4 koosmõjus  § 6 lg 4 ei ole vastuolus Põhiseaduse § 13 lg 2 sätestatud õigusselguse põhimõttega. 

Kaebuses viidatud sätted on seadusandja poolt vastu võetud 19.12.2007 ning jõustusid 28.01.2008. Kuni käesoleva ajani on 25 ettevõtjat määratlenud ennast alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujatena ning täidavad või täitsid (kuni teenuse osutamise lõpuni) RahaPTS nõudeid pakkudes mitmete erinevate alternatiivsete maksevahendite teenuseid. Ka varem on olnud juhtumeid, kus teenusepakkuja ei ole ise koheselt pakutava teenuse olemusest aru saanud või pole tahtnud aru saada. Sellistel juhtudel on RAB järelevalve korras küsinud täiendavat informatsiooni pakutava teenuse kohta, analüüsinud teenust ning vajadusel juhtinud ettevõtja tähelepanu vajadusele seaduse nõudeid täita. Siinkohal juhime kohtu ja kaebaja tähelepanu asjaolule, et RAB ei ole sellistel juhtudel eksinuid karistanud, vaid juhtinud nad tähelepanu osutamisega seadusekuulekale teele. Kui teenuseosutaja ei ole täpselt seaduse nõuetest aru saanud, on need arusaamad sündinud RAB-i ja teenuseosutaja koostöö tulemusena. Kuna RahaPTS on suhteliselt raskestimõistetav seadus, siis kehtib eelkirjeldatu mitte ainult alternatiivsete maksevahendite, vaid ka teiste teenuseosutajate kohta ning koostööst keeldunuid ei ole siiani olnud.                                     

Kaevatavale ettekirjutusega nõuti kaebajalt teavet tema tegevuse kohta, mille alusel otsustada, kas ta on RahaPTS kohustatud subjekt või mitte. Ettekirjutusele eelnes umbes kuu aega kirjavahetust katsetega kaebaja RAB-iga ühise laua taha viia, et koostöös ühistele arusaamadele jõuda. Alles siis, kui kaebaja otseselt keeldus koostööst, anti kaevatav ettekirjutus, et saada vajalikku informatsiooni haldusorgani edasiseks tegevuseks. Kuni käesoleva hetkeni ei ole kaebaja andnud informatsiooni läbiviidud bitcoinitehingute kohta, samuti ei ole ta andnud kinnitust või informatsiooni selle osas, kas tehinguid teostas kaebaja eraisikuna või mõne teise isiku nimelt. Sellises situatsioonis ei ole RAB-l sisuliselt olnud võimalik järelevalve teostamisega edasi minna sh hinnata, kas ja millise ettevõtlusega on tegemist.

Nagu punktis 1 selgitatud, on alternatiivseid maksevahendeid erinevates vormides kasutatud aastasadu ning tehnilise progressiga kaasnenud uued vormid ei erine põhimõtteliselt eelnenutest oma olemuselt. Põhierinevus nende vahel on selles, et kui lammaste ja tulpide päritolu oli võimalik suhteliselt lihtsalt kindlaks teha, siis uute nn. küberrahade arengus on põhisuunaks anonüümsus, mis annab uusi kasutusvõimalusi kurjategijatele. Käesoleva sajandi algusaastatel tekkisid nn. küberruumis uutele tehnoloogiatele tuginevad uued alternatiivsed maksevahendid, mis oma esialgu näilise anonüümsusega tegid need maksevahendid kurjategijatele atraktiivseteks.  Sellega seoses tekkisid ka reaalsed ohud avalikkusele rahapesu ja terrorismi rahastamise näol, mida tuli seaduslike piirangutega maandada. Uued sätted on Eestis jõus juba üle viie aasta ning siiani ei ole kordagi tõstatatud küsimust nende sätete vastuolu küsimust õigusselguse põhimõttega. Pigem on siin tegemist Bitcoini entusiastide mitteadekvaatse ettekujutusega Bitcoini erakordsusest, mis osutus tegelikkuses müüdiks. Siinkohal ei ole oluline, mida üks või teine isik selle müüdi tegelikkusele meelepärasemasse vormi valamiseks arvab. Fakt jääb faktiks, et tegemist on ühega sadadest eelnevalt kasutatud või kasutatavatest alternatiivsetest maksevahenditest.

3.	RahaPTS § 47 lg 1 sätestab, et kohustatud isikute poolt seaduse ja selle alusel antud õigusaktide nõuete täitmise üle teostab järelevalvet rahapesu andmebüroo, kui nimetatud paragrahvis ei ole sätestatud teisiti.
Eelnimetatud paragrahvis ei ole sätestatud alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujate suhtes teist järelevalveasutust. Samuti ei ole RAB-ile tehtud piiranguid Internetis teenusepakkujate suhtes. RAB teostab järelevalvet näiteks ka nende internetikasiinode üle, kes pakuvad teenust Eestis. Kaebuses viidatud kaebaja veebilehel http://www.btc.ee/  on juba esimeses reklaamis viidatud teenuse osutamisele Eestis, Tallinnas. Eelnevalt eksisteerinud eestikeelsel veebilehel (vt. Lisa 1, menetlustoimingu protokoll lisadega) oli määratud ka teenuse osutamise koha aadress: Tallinn, Rävala 8 samuti sularahatehingute tegemise võimalikkus, milleks eeldatavalt on vaja kohtuda tehingupoolega. Nimetatud asjaolud on kirjeldatud ka vaieldavas ettekirjutuses.  Seega on kaebaja ise määratlenud teenuse osutamise kohaks Eesti Vabariigi ning arutlused kasutatava domeeninime ning veebilehel kasutatavate keelte üle ei ole peale seda asjakohased. RAB on vaadelnud olemasolevat informatsiooni kogumis ning jõudnud seisukohale, et teenust pakutakse Eestis. Osundatud Riigiprokuratuuri seisukoht 2006 aastast ei ole teadaolevalt õigustloov ega ole liiati laiendatav karistusõiguse ühe konkreetse kaasuse põhjal kogu haldusõigusele.

Seega on RAB-ile antud seadusega pädevus teostada järelevalvet alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujate üle olenemata avaliku teenuse pakkumise viisidest.

4.	Ei ole välistatud, et kaebaja on alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkuja RahaPTS tähenduses.

Kaevatava ettekirjutuse aluseks olid kaebaja tegevused, mis viitasid avaliku teenuse pakkumisele alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkumisel. Vaatlesime isiku tegevust üldiselt ja nägime, et, isik on teinud konkreetseid jõupingutusi teenuse osutamiseks (koostanud IT lahenduse, tõlkinud Eesti keelde veebilehe jne), hallanud veebilehte ja tehinguid ning kaebaja veebilehte võib tõlgendada avaliku teenusepakkumisena. Vastustaja arvates  võib seda vähemalt väliselt majandustegevuseks pidada. Haldusakt anti järelevalve korras RahaPTS § 48 lg 2 ja 3 alusel, kus on sätestatud, et RAB-l on õigus nõuda kohustatud isikult kontrollimiseks vajalikku informatsiooni ettekirjutusega. Haldusakti legitiimseks eesmärgiks oli saada kaebajalt täiendavat informatsiooni tema tegevuse kohta, et otsustada, kas ta on RahaPTS kohustatud subjekt, alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkuja, või mitte.

Punktis 2.4.5 püüab kaebaja uuesti väita, et Bitcoin ei ole alternatiivne maksevahend RahaPTS tähenduses omistades alternatiivsele maksevahendile  rahalisi kohustusi täita võimaldava vääringu omadusi VÕS § 93 lg 1 tähenduses. Vastavalt VÕS § 93 lg 1 on üldreegel, et rahalise kohustuse täitmiseks makstav raha peab olema tasumise ajal kehtiv riigis, mille vääringus makse tehakse.  Bitcoinidel  (jm virtuaalrahad) ei ole arvestusühiku ega väärtusesäilitaja tunnuseid ja kui keegi aktsepteerib Bitcoine maksevahendina, siis kannab ta kõiki riske ise. Seega alternatiivsete maksevahenditega on võimalik rahalisi kohustusi täita niivõrd, kuivõrd tehingu teine pool seda aktsepteerib. Selliseid kauplejaid, kes bitcoini aktsepteerivad, on üle maailma (eriti internetis kauplejate osas) sadu, millist asjaolu RAB loeb üldteadaolevaks ning ammendava nimekirja väljatoomist vajalikuks ei pea. RahaPTS § 6 lg 4 peetakse silmas neid maksevahendeid, mida igaüks võib avaliku teenuse kaudu hankida ja neid aktsepteerivate kaupmeeste juures kasutada. Isikutevahelisi bartertehinguid ei saa siin näitena vastupidise tõendamiseks tuua.

Kuna kaevatav ettekirjutus on täitmata ja nõutud informatsioon analüüsimata, ei ole välistatud, et kaebaja on alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkuja RahaPTS tähenduses. RAB on seisukohal, et riiklikku järelevalvet oleme õigustatud alternatiivsete maksevahendite teenuse pakkujate üle RahaPTS nõuete täitmisel teostama ka siis, kui isik ise ei arva, et ta mainitud teenust osutab ning on jätnud enda vastaval tegevusalal tegutsemise registreerimata majandustegevuse registris. Vastupidine situatsioon tooks kaasa riikliku järelevalve teostamise võimatuse.

5.	Ettekirjutus on piisavalt motiveeritud
Vastustaja on seisukohal, et haldusakti puhul, mille eesmärgiks on saada täiendavat teavet teenuse ja selle pakkuja kohta määramaks saadu põhjal tema kohta rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemis, on haldusakt piisavalt põhjendatud ning toodud ära kõik asjaolud, mis annavad haldusorganile aluse arvata, et kaebaja on tema järelevalve subjekt. Haldusaktiga on kaebajalt nõutud ainult informatsiooni, ei ole isegi teenuse osutamist peatatud. Ettekirjutuse motivatsioon ei ole koht vaidlusteks Bitcoini kui väidetavalt erakordse maksevahendi olemuse üle. Nagu punktis 1 on näidatud, ei ole Bitcoinis midagi erakordset.

Vastustaja on seisukohal, et halduskohus ei ole kohane tribüün Bitcoinile „maailmaraha“ staatuse väljavõitmise kahtlasevõitu missiooni täitmiseks.

Kaebaja objektiivseid õigusi ei ole rikutud.

Kaebusest ei nähtu, kuidas vaieldav haldusakt tema õigusi rikkus. RAB-i järelevalvetegevus ei ole päriselt samastatav muude haldusorganite järelevalve tegevusega.  RAB-i järelevalve tegevus on väga selgelt seotud ülekaalukate avalike huvide kaitsmisega ja sisejulgeolekuga. Kui RAB näeb tegevust, mis sisaldab endas tõsiseid riske avalikule huvile ning küsib isikult täiendavat informatsiooni tegelike riskide määramise eesmärgil, ei ole see isiku õiguste rikkumine. Ka konfidentsiaalsus on tagatud, kuna RAB kohustus on RahaPTS § 43 järgi kogutud teavet kaitsta. Mingeid piiravaid nõudeid ei ole kaebajale esitatud. Ettekirjutuses ei ole isegi sunnirahahoiatust vaid ainult viide võimalusele sunniraha kasutada. RAB on seisukohal, et käimasolevat haldusmenetlust on läbi viidud kaebajale kõigiti vastutulelikult ning ülemäärast haldussundi kohaldamata. Ka vaidlustatud ettekirjutus on esitatud pelgalt kaebaja tegevuse kohta info saamiseks ning isiku tegevusele piiravaid meetmeid pole ettekirjutusega seatud. 

Esialgse õiguskaitse taotlus ettekirjutuse täitmise peatamiseks ei ole põhjendatud.

Kõigepealt puudub kaebajal esialgse õiguskaitse vajadus, kuna haldusakt ei sisalda piiravaid meetmeid. Haldusorganil on võimalus koguda täiendavat informatsiooni kaebaja abita ning tema koostöövalmiduse puudumisel võib jõuda vajaduseni rakendada kaebaja suhtes ka oluliselt tema õigusi rohkem riivavaid  ning tema tegevust piiravaid meetmeid. Kuna kirjeldatu nõuab oluliselt rohkem aega kui ettekirjutuse täitmine, võivad selle aja jooksul realiseeruda avalikku huvi otseselt riivavad riskid ning sellisel puhul ei ole esialgse õiguskaitse kohaldamine kooskõlas avaliku huviga. RAB-l on käesolevas vaidluses raske näha, milliseid pöördumatult kahjulikke tagajärgi võiks ettekirjutuse täitmine vastustajale kaasa tuua. Vaatamata eelnevale ei taotle vastustaja esialgse õiguskaitse tühistamist vaid  jätab selle kohtu otsustada.

Kokkuvõtteks: Kaevatava ettekirjutusega ei piira RAB kaebaja õigusi vaid küsib informatsiooni, mille abil määrata kaebaja koht ja kohustused rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemis edasise võimaliku haldusmenetluse jätkamiseks.

Eeltoodust tulenevalt 

PALUN:

1.	Jätta kaebus rahuldamata
2.	Menetluskulud jätta kaebaja kanda

Lugupidamisega

/allkirjastatud digitaalselt/
Arnold Tenusaar
Rahapesu andmebüroo volitatud esindaja

Lisa 1:  Haldustoimingu protokoll, 3 lk ja lisad
Lisa 2: Volikiri A. Tenusaar, 1 lehel

Arnold Tenusaar 612 3830; arnold.tenusaar@politsei.ee